Du intalar dig själv att du inte kan hantera kvinnor, Darryl.
-Det är ju sant. -Det var svårt för mig också...
...men jag fick hjälp, och se hur det gick.
Man måste våga ta risken att misslyckas.
-Det vet du redan, Darryl. -Okej, jag ska försöka.
På en gång, innan jag fegar ur.
Det får avsluta dagen, tack ska ni ha.
Darryl är så mycket tuffare än han tror.
-Det var bra att du stöttade honom. -Jag har lärt mig av den bästa.
-Vi ses nästa gång. -Ja, det gör vi.
Livet är en lång rad ögonblick, stora som små, roliga som hemska.
Ögonblicken skänker mening åt våra liv-
-och tvingar oss tänka på våra val och vår framtid.
-Doktor Arthur? -Sex är för många, Tom.
-Till och med för dig. -Erica var min sista patient.
När hon går i gruppterapin har jag tid över.
Du jobbar mer än nån annan jag känner.
Är det så klokt att ta på dig ännu mer jobb?
Doktorerna räcker inte till.
-Vilken skapelse. Är den från Bali? -Ja.
Om du inte tror att jag kan ta hand om alla mina patienter...
Det handlar inte om det.
Det balinesiska folket anser att balans är nyckeln till lycka.
Ja, jag har läst mycket om det.
Jag ser att du har många böcker, men när var du ledig senast?
-Rest nånstans? Träffat kvinnor? -Vad handlar det här om?
-Ditt privatliv. -Jag vill inte ha nåt privatliv.
Jag är fullkomligt nöjd med mitt liv som det är.
Det är möjligt.
Min erfarenhet säger mig att livet alltid hittar oss-
-oavsett om vi vill eller inte.
Men jag ska inte stå i vägen för dig.
-Du kommer att få en patient till. -Tack.
Svara, du.
-Hallå? -Tom!
-Marjorie? -Sarah har kommit hem.
Hon är här, Tom.
Hej... Var är hon nånstans?
-Hej, pappa. -Sarah?
Ja...
Herregud...
Sarah!
Ta det från början.
Vi kommer inte att döma dig eller nåt av det du berättar.
Okej?
-Minns du Martin? -Ja, din pojkvän.
Sist vi sågs skulle ni väl resa västerut?
Ja, vi åkte till Vancouver och sen fortsatte vi.
Vi kom ända till Santa Fe och sov i bilen.
Tanken var att vi skulle hitta ett konstnärskollektiv-
-men när jag vaknade en morgon var han borta.
Han hade stuckit med alla grejer.
-Varför ringde du inte? -Jag ville inte bli uppläxad av er.
Efter ett litet tag träffade jag på ett gäng killar.
Jag började med heroin.
-Gör du det fortfarande? -Ja.
Jag vill sluta, det är därför jag är här.
Det är ju jättebra.
Hur kunde du klara dig utan pengar och arbete?
Drogberoende, dessutom.
Jag... Jag löste det.
Hur då? Löste du det?
Vad menar du med det?
Jag gjorde det som krävdes för att få pengar.
Hej, Kai. Det är Dave igen.
De spelar din låt på radion, men det vore roligare att få prata med dig.
Hej då.
Han har nog glömt bort oss, du vet hur det är.
-Minns du Grismer? -Ja, det är väl klart.
Han tränade massor och fick enorma biceps-
-men så fort han blev kändis glömde han bort mig.
Det är samma sak med Kai-
-fast med musik i stället för biceps, magmuskler, axlar...
Jag hajar, men Kai är bara upptagen.
Kai lär dra i sig kokain i morgon när han borde vara här och spela.
Vad lyxigt att vara ledig en lördagsförmiddag!
-Vart skulle Anthony och Max? -Samma sak varje helg.
-Frukost på Lunas och sen promenad. -Kul.
-Brunch? -Definitivt.
Det är kul, men ibland behöver man en paus.
Det ingår i terapin att göra saker på egen hand.
-När började de med brunch? -Ivan älskar fattiga riddare.
Lite väl mycket.
-Då så... Då vill jag pröva dem. -Jag med.
Tack, Dave.
Hur går det för er med terapin?
-Det funkar. -Du ser ledsen ut, Jude.
-Kan jag hjälpa till? -Det gör du redan.
Ät brunch med mig och berätta en massa singelskvaller.
-Har du träffat nån på sistone? -Nej, jag har pausat allt sånt.
-Manlig utrensning. -Precis!
Jag är så trött på att försöka läsa av dem.
Jag tänker inte låta mig charmas.
-Jag är singel och nöjd med livet. -Vad bra!
Det här kanske låter konstigt, men...
-Jag är väldigt stolt över dig. -Jude...
Jag menar allvar. Mycket har förändrats...
Du har ordnat det så bra och jag...
Oroa dig inte, det blir bättre.
Jag hoppas det.
-Hallå där. -Hej, Sam.
Jag har letat efter dig. Jag är ledig i morgon.
-Det är jag med. -Jag vet, det har jag kollat upp.
-Ska vi hitta på nåt? -Som att se dina föräldrar nakna?
-Nej, Lenin! -Förlåt, jag kunde inte låta bli.
-Gärna! Vad sägs om middag? -Det låter bra.
Jag hör av mig, så bestämmer vi nåt.
Ursäkta! Nån har spillt juice. Torka upp det.
-Jag halkade i det. -Jag kommer snart.
-Det här kan säkert vänta. -Han jobbar så fort han kan!
-Jag frågade bara. -Nej, du beordrade honom.
Vem är din handledare?
Förlåt, jag har varit vaken i 30 timmar.
Det här kan vänta, jag tar hand om det på en gång.
Jag fantiserade om att jag skulle skärpa mig-
-och börja plugga igen och bli väldigt framgångsrik.
Det var jobbigt att inse att det inte skulle bli så.
Det funkar inte så.
Jag insåg att det bara gick utför och att jag måste göra nåt.
Att åka hem var det läskigaste jag gjort.
Du gjorde helt rätt.
Vi ska hjälpa dig.
Tack.
Du ska ta dig igenom det här och förändra hela ditt liv.
Det kommer att bli jobbigt, men vi ska stötta dig hela vägen.
Se det som en nystart.
Du måste lova att satsa helhjärtat, oavsett vad som händer.
Kan du göra det?
Ja.
"Oavsett hur ditt förflutna ser ut, så har du en fläckfri framtid."
Melanie Gustafson.
Kai, det är jag igen. Jag har ringt fem gånger.
Om du inte ringer tillbaka eller kommer inom...
-Hur lång tid har jag på mig? -Kai!
Halleluja!
-Varför har du inte hört av dig? -Förlåt, jag har haft fullt upp.
Jag spelade i Montreal i går och Ottawa i förrgår.
-Vad har hänt här? -Vi har renoverat lite.
-Hallå där, mr Booker. -Hej, Ivan.
-Du ser ut att må bra. -Fler tatueringar?
Du undrar var, förstår jag.
Jag heter Jody och är Kais manager.
-Hur många tror ni kommer? -Blir det nåt i morgon?
-Ja, absolut. -Suveränt!
Nu när Kai är här lär det bli fullsatt.
Nu ska jag vara riktigt jobbig.
Singeln "Head" har blivit en hit och Kai gör er en stor tjänst-
-så vi måste komma överens om några saker.
Det är Juliannes förtjänst, hon är...
-Erica. -Kai!
-Kul att se dig, Judith. -Det var längesen.
Han har ju blivit rockstjärna.
-Vi snackar affärer här. -Jag pratar med en kompis.
Första gången kom 200 gäster hit, men jag dök aldrig upp.
-Usch. -Ja, jag vet.
Dave lånade mig pengar till mat och jag fick alltid låna hans bil.
Det var tacken.
-Jag antar att du ska spela i morgon? -Ja.
Oavsett vad Jody säger.
Det känns märkligt att vara tillbaka.
Sist jag spelade här satt du i publiken och log.
Ja...
Det kanske var sist du träffade mig.
Vad märkligt.
Jaha... Hur är det med Ethan?
Det är bra.
-Vilka låtar ska du spela i morgon? -Erica...
Vi har gjort slut.
Har ni?
-När då? -För fyra månader sen.
Samma kväll som du drog.
När du reste tillbaka till framtiden.
Kom nu, Kai. Vi har mycket att fixa inför i morgon.
-Ja... -Gå du.
Vi kan prata mer sen.
-Vad är det som har hänt? -Sarah!
-Mår hon bra? -Hon är borta.
Hon skulle vila, men när jag kom hem från affären var hon borta.
Hon tog alla mina pengar och smycken.
Hej, Kai. Vad gör du här?
Vet du hur jobbig Jody är? 2019 gav jag honom sparken direkt.
Vad bra, jag har aldrig gillat honom.
Kom in.
-Jag förmodar att terapin går bra. -Ja, visst. Jag lär mig mycket.
-En del av mig... -Vill du... Förlåt.
-Kom in. -Jag tänkte bara...
Jag ville bara säga...
En av de saker jag lärt mig är att våga ta chansen.
I känslolivet.
-Okej... -Därför...
Därför vill jag säga en sak.
Jag tycker att du är otroligt vacker.
Du är speciell och modig och jag tänker på dig hela tiden.
Jag vill vara med dig.
-Säg nåt. -Jag vet inte vad jag ska säga.
Bara att få träffa dig igen... Det är mycket känslor.
Ja, jag vet... Det är det för mig med.
Jag är inte ute efter nåt förhållande, det skulle aldrig gå.
-Jag vill bara... -Vad då?
Jag vill bara få en natt med dig.
Kai... Jag måste bara...
Jag måste tänka över det.
Okej.
Kai!
Var är doktor Tom?
Förlåt att jag är sen, men nu kan vi börja.
Kai reste tillbaka hit för några veckor sen-
-och berättade att vi skulle ha sex nästa gång vi sågs.
-Berättade han om din framtid? -Ja, det var ju hans förflutna.
-Kan man göra så? Doktor Tom? -Ja, uppenbarligen.
Fortsätt.
Kan jag ändra på det? Kan jag undvika att ha sex med honom?
-Det har ju redan hänt i hans liv. -Då skapas en paradox.
-Det är inte "Star Trek". -Det var "Tillbaka till framtiden".
Är det ödet som inte går att förändra?
-Ödet är bara skitsnack. -Ja, det bevisar vi varje resa.
Frågan är om du vill ha sex med honom.
-Jag vet inte. -Nu är du inte ärlig mot oss.
Om en rockstjärna kom till mig skulle vi inte ens behöva diskutera saken.
Gör det om du vill, Erica.
Vad tycker du, doktor Tom?
Om vad då?
Om hon ska ha sex med Kai eller inte? Menar du det?
Har vi samlats här i dag för att diskutera det?
-Erica har rätt att fråga. -Ja, det har vi allihop.
-Även de mest banala frågor. -Nu är du orättvis...
Erica... En del har riktiga problem, det är inte det här.
Ursäkta mig.
Erica!
-Vad håller du på med? -Det ska jag fråga dig!
Efter två år lyckas du inte ens lösa det här på egen hand!
Hur är det möjligt?
-Varför skriker du? -Jag är besviken!
-Jag hade förväntat mig mer! -Jag bad inte om att få prata...
Om du behöver den här typen av vägledning efter så här lång tid-
-så kanske du inte är redo för gruppterapi än.
Du är dig inte lik.
Hör du inte vad jag säger?!
Gå härifrån.
Ut.
-Hej. -Hej.
Vill du låna?
Hur kan du få hjälpa mig, men så fort jag försvarar dig-
-blänger du åt mig?
Vem ska du skydda mig mot?
Är det för att du är kille? Pajade det ditt ego?
-Nej, men han gjorde inget fel. -Han gav dig order!
-Han behandlade dig som... -Som en fastighetsskötare?
Det här jobbet är bara tillfälligt.
Precis som när jag var engelskalärare i Japan-
-och när jag var bartender i Australien.
När jag tjänat ihop lite går jag vidare.
-Det definierar mig inte som person. -Nej, jag vet.
Släpp det här nu, Sam. Njut av äventyret i stället.
Jag gillar äventyr.
-Ska vi bege oss ut på ett? -Nu?
-Just precis nu? -Ja.
Kom.
Vad ska vi göra här?
Har du nånsin blivit kysst i förrådet?
Nej.
Skulle du vilja det?
-Vad önskas? -En fatöl, tack.
-Och en whisky till. -Det ska bli.
Ville du prata med mig?
Jag kan inte rädda Sarah.
-Nej. -Hon behöver mer hjälp än jag kan ge.
Hon måste hitta sin egen väg.
Sin egen väg...
Varsågoda.
Tänk om hon misslyckas.
-Då gör hon det. -Det kan jag inte gå med på.
Du har inget val.
Det har du, du kan ta in henne som patient.
Ge henne samma chans som vi andra.
Nej, du vet att det inte fungerar så.
Nähä...
Vad är det för jävla liv?
-Jag har misslyckats som make, far... -Du är en skicklig terapeut.
Jag skriker åt mina patienter och dricker sprit på ett hak.
-Beter sig skickliga terapeuter så? -Skruva ner volymen.
-Ge mig en whisky till i stället. -Jag tycker att ni ska gå.
Båda två.
Kom.
Vad är det med mig?
Varför upprepar sig historien?
För att vi inte har lärt oss läxan.
Hej, Tom.
-Var är jag nånstans? -På min mottagning.
Vad var det som...? Din mottagning?
Jag hoppade från ett tak.
-Vem är du? -Jag är doktor. Terapeut, faktiskt.
DR. NAADIAH DEN ENDA TERAPEUTEN DU BEHÖVER
Doktor Naadiah...
-Är du min terapeut? -Ja, om du vill.
Nej, jag hoppade ju...
Jag minns att jag hoppade.
Jag föll genom luften och sen...
-Överlevde jag? -Nej.
-Kommer man hit när man dör? -Du gjorde det.
-Jag förstår inte vad du menar. -Det är inte hit man brukar komma.
Vad gör jag här, då?
Du har fått den här möjligheten, Tom.
Nu måste du fatta ett beslut.
Vill du ha min hjälp eller inte?
Och...
Vad händer om jag tackar ja?
Då lovar du att slutföra det här.
Om jag säger ja och väljer att vilja slutföra det...
Vad händer då?
Då sätter vi igång.
Titta på honom. Förstår du hur långt du har kommit?
Hur mycket du har förändrats... Varför rasar allt ihop igen?
Min dotter behöver min hjälp, men jag lyckas inte hjälpa henne.
Nej, det är inget nytt. Det här handlar om nåt annat.
-Jag vet inte vad du pratat om. -Titta och lyssna.
Berätta... Varför tog du livet av dig?
-Jag har inget liv. -Varför inte?
-Varför måste jag svara på det? -Det är därför vi är här, Tom.
För att...
För att jag är värdelös.
Jag misslyckades med allt.
Jag har svikit min fru, vår dotter och mig själv.
Det var därför.
Jag vill inte titta på det här.
Det är meningslöst, jag vet ju redan allt det här.
-Varför hoppade du? -Det sa jag ju precis.
Jag vill höra dig säga det.
Jag var ett fiasko.
-Det går djupare än så. -Jag kunde inte rädda min dotter.
Då berövade du dig själv livet och nu gör du det igen.
Nej...
Nej, det är inte samma sak.
Du kunde inte rädda henne, Tom.
Det är därför du ägnar all tid åt att rädda andra.
Du agerar outsinligt och tvångsmässigt. Du gör ju inget annat.
-Skicka tillbaka mig till 2010. -Det tar aldrig slut, Tom.
Det suddar inte ut skuldkänslorna, det kan på sin höjd skingra tankarna.
När Sarah kom tillbaka vaknade minnena till liv.
Du har inget liv och du hatar dig själv lika mycket.
Så...
-Det var allt. -Det är allt som behövs.
Berätta om nummer två. "Självmordet."
-Varför vill du ha det ogjort? -Ogjort?
-Måste jag inte dö? -Nej, Tom.
Du har fått chansen att leva vidare.
Lev, då.
-Adam! -Hej.
Kom in.
-Vad gör du här? -Jag blev orolig.
Jag har aldrig sett doktor Tom tappa fattningen så.
Du missade finalen. Han följde efter mig hit-
-och sa att jag kanske inte är redo för gruppterapin än.
-Sa han det? -Ja.
Vid det här laget borde jag tydligen kunna klura ut svaren själv.
Vad galet.
-Vad tänker du göra? -Jag vet inte.
Det lär bli spänt nästa gång jag träffar doktor Tom.
Med Kai, menade jag.
Jaha... Jag vet inte, jag har inte bestämt mig än.
Nåja...
-Jag tycker inte att du ska göra det. -Varför inte?
Jag vet inte, han verkar så strulig.
Du förtjänar nån betydligt bättre.
-Se inte så på mig. -Hur då?
-Så där. -Jag gör inget.
Det gör du visst. Lägg av, du har inte med det här att göra.
-Jag ville bara se hur du mådde. -Kai är strulig, men han är ärlig.
Det är ju din grej... "Det är svårt att vara ärlig inför andra, Erica."
Nu räcker det.
Kai är inte feg, men det är du.
-Du är för egotrippad. -Far åt helvete.
Superhjälten... Superhjälten.
Varför ska jag vara kär i en Shakespeare- och serienörd?
Mänsklig och ännu lite mer.
-Har du sett Erica? -Det var inte hennes grej, sa hon.
Jag börjar förstå henne.
Framför er förminskas jag till människa.
Tack.
Tack ska ni ha.
Nu är det dags för Kai Booker, sångare i Head.
Jag ska börja med en låt...
En låt jag skrev till en speciell tjej.
Hej, Sarah.
-Var är mamma? -Hemma.
-Vad gör du här? -Jag kom hit för att...
Jag kom hit för att jag har så mycket att säga dig.
-Det kanske inte är rätt tillfälle. -Jag förtjänar all kritik.
Jag älskar dig.
Jag har tänkt på dig varenda dag.
Att se dig så här får mitt hjärta att brista.
Jag vill hjälpa dig, men jag tror inte att jag kan.
Även om jag försökte skulle det nog inte räcka.
Varför är du snäll mot mig efter det jag gjorde?
Jag har släppt alla målsättningar.
Jag kan inte lösa det här åt dig.
Jag kan inte ta på mig ansvaret.
-Det har jag inte bett om. -Nej, jag vet.
Det jag hoppas på allra mest är att du ska ordna upp ditt liv.
Jag vet inte om jag klarar det.
Tiden är ute.
Jag måste gå.
Tack.
Jag måste gå.
-Hej då. -Hej då.
Erica.
Jag vill be om ursäkt.
Jag borde aldrig ha sagt så där.
Jag vet att det inte gör saken bättre.
Jo, lite.
-Du sårade mig. -Ja, jag vet.
Jag borde ha förklarat, eller snarare ställt in terapin.
-Sarah kom hem i går. -Herregud...
Det var en väldigt omtumlande dag-
-men det borde inte ha gått ut över dig.
Det ber jag om ursäkt för.
Jag hoppas att du kan förlåta mig.
-Känns det okej? -Ja.
Ta ledigt om du vill, du har ju också ett liv.
Ja, jag har ett liv. Absolut.
Tack för att du förstår, Erica.
Du har alltid stöttat mig och om du behöver det-
-så finns jag här för dig.
-Vi ses på terapin. -Okej.
Översättning: Martina Nordkvist www.primetext.tv